Američka Horor Priča: Jedinstveno najzabavniji i najupitniji trash na modernoj televiziji
![](https://ziher.hr/wp-content/uploads/2018/11/ahs.png)
Napisao: David Gašo
Upozorenje: ovaj članak sadrži blage detalje koji se odnose na likove i radnju svih sezona Američke Horor Priče – ako niste gledali sve sezone, nastavite s oprezom.
Prije točno tjedan dana, završila je osma sezona serije American Horror Story, podnaslova Apocalypse. Za nas koji seriju prate od njezinih početaka 2011. godine, ova je sezona trebala biti upravo naš gorko-slatki poklon. Naime, Apocalypse je jedina sezona koja je u potpunosti nastavak jedne od prijašnjih – ona se nastavlja na omiljenu treću sezonu Coven, mračniju uvrnutiju horor verziju Mean Girls s vješticama. Osim što se čvrsto oslanja na događaje treće sezone, bitan element apokalipse po kojem je Apocalypse i dobila ime, dolazi izravno iz prve sezone, podnaslova Murder House.
Za gledatelje koji svake godine ponovno prate seriju, dobro je poznato kako je AHS antologija – serija čije su sezone u potpunosti neovisne jedna o drugoj (ne brojeći osmu), osim par likova, događaja ili skrivenih migova na one protekle (nešto slično trenutno popularnoj Black Mirror). Druga stvar s kojom su dugogodišnji fanovi serije upoznati jest da je ona mješavina camp komedije, sadističkih seksualnih trenutaka, kompleksnih i pretjeranih likova, izvrsne postave glumaca s upitnim scenarijem, fantastične filmske slike te nebitnih popratnih radnji koje služe kao ispušni ventil za queer fantazije vođe Ryana Murphyja dok ultimativno nemaju nikakav doprinos ionako već upitnoj fabuli bez cilja koja gledatelja vodi u razočaravajuće finale – jedino u čemu je American Horror Story konzistentan je to da je bio, i ostaje jedinstveno najzabavniji i najupitniji trash na modernoj televiziji.
![](http://www.ziher.hr/wp-content/uploads/2018/11/michael.png)
Od kuće pune mrtvih ljudi do Zemlje pune mrtvih ljudi
Prva sezona AHS-a, ranije spomenuta Murder House, bavi se temama obitelji, preljuba i plodnosti te donosi središnje likove koji su nesretno zarobljeni, nesretno zaljubljeni i nesretno napaljeni duhovi čija je vječna rezidencija viktorijanska ukleta kuća u Los Angelesu. Bez obzira na svoju premisu koja sama po sebi ne zaslužuje nikakvu vrstu povjerenja, prva je sezona ove ultra-popularne serije ipak ostavila značajan trag na modernoj pop-kulturi.
Trenutak u kojem je serija doživjela svoj vrhunac je sezona Asylum – samostalno jedno od najboljih televizijskih ostvarenja ovog desetljeća i jedina sezona serije koja ostaje odana sebi, svojim likovima, glumcima, scenariju i priči te uspijeva stvoriti zadovoljavajuće finale tako ostavljajući pogled na savršenu kružnicu (u usporedbi ostale sezone izgledaju manje-više kao otvoreni poluovalni obris krumpira). Asylum se uspješno bavi oprečnim temama religije i znanosti te ih jednako uspješno provlači kroz lik časne sestre opsjednute vragom, zatočene lezbijske novinarke i pojavu vanzemaljaca kao metafore Boga (samo AHS, ljudi!).
![](http://www.ziher.hr/wp-content/uploads/2018/11/jessica.jpg)
Kasnije sezone su vještičji Coven koji se bavi temama feminizma i rasizma, a zatim moj osobni favorit i poetski neshvaćeni Freak Show koji se osim ubojitim klaunima na sasvim lijep način bavi i temom diskriminacije. Nakon četvrte sezone, AHS gubi jedan od svojih najjačih aduta – glumicu Jessicu Lange (Tootsie, King Kong, Blue Sky) koja je za rad na seriji osvojila čak nekoliko Zlatnih Globusa i prestižnih nagrada Emmy.
Slijedi sezona Hotel koja u glavnu ulogu stavlja svježe proslavljenu glumicu Lady Gagu, ali uglavnom zaboravlja zašto uopće postoji (hoteli su valjda strašni, zar ne?). Poslije Hotela slijedi mrlja podnaslova Roanoke koja je seriju gotovo poslala u izravnu propast, a koristeći se kasnije stvarnim hororom koji sjedi u američkoj Bijeloj kući, AHS djelomično spašava reputaciju politički nastrojenom sezonom Cult.
Apokalipsa danas
Gledajući AHS i njegove prve četiri sezone pa zatim njegove posljednje tri, zapitat ćete se gdje je sve pošlo po zlu. Volio bih redatelju i stvaratelju Američke Horor Priče, Ryanu Murphyju osobno zabraniti stvaranje novih serija dok vodi tekuće – svi sigurno znaju Murphyjevo grubo-oko-rubova remek-djelo Glee za čiji je razočaravajući završetak zaslužna upravo njegova tada najdraža nova igračka – American Horror Story – kao što sada za njezinu neizbježnu propast odgovara njegovih, ne jedna, već pet(!) serija uključujući već ukinutu Scream Queens, serije 9-1-1, Pose i Feud te iznenađujuće uspješnu American Crime Story koja će za godinu ili dvije postati još jedno zapostavljeno dijete ovog inače genijalnog redatelja koji ne pronalazi trajnu zabavu.
![](http://www.ziher.hr/wp-content/uploads/2018/11/kathy-butcher.jpg)
Dok je Murphy sjedio u svojem uredu i smišljao svoje iduće projekte (množina) za neku od glumica koje je pripit sreo na after-partyju Oscara, netko je u ekipi odgovornih (ako takvi uopće postoje – serija već izgleda kao plod anarhije u scenarističkoj sobi), došao na ideju spojiti omiljene sezone Coven i Murder House te stvoriti vlastitu apokalipsu (ne doslovno, vjerovali ili ne, serija je službeno obnovljena do desete sezone).
Ova je ideja zapravo izvorno i bila Murphyjeva, a mnogi smatraju kako je ipak on inzistirao da ovo bude sezona koja će služiti kao njegovo oproštajno pismo od serije prilikom selidbe s FOX-a na Netflix – ovo mnogima objašnjava i razlog zbog kojeg je osma sezona na granici neukusnog prepunjena prozirnim i površnim servisom dugogodišnjih fanova. Na trenutke Apokalipse osjećao sam se kao da mi scenaristi vrijeđaju inteligenciju – i uživao u svakom trenutku.
Kada je AHS roditeljima dodatno otežao razdoblje puberteta
AHS je svojim nastankom pokrenuo lavinu koja je emo mladež 2000-ih pretvorila u emo mladež s modnim ukusom, uzrokovala novi val maloljetnih pušača i rezultirala u svojevrsnoj fazi internet kulture tijekom koje su svi iznenada htjeli biti dio disfunkcionalnog ljubavnog odnosa sa serijskim ubojicom (znate koji ste). U kombinaciji s pojavom Lane Del Rey i AM albuma Arctic Monkeysa, mladi na internetu u majicama „Normal people scare me“ su bili nezaustavljivi. Neki dečki su htjeli imati svoju Violet, a neke cure (i dečki) su htjeli imati svojeg Tatea, a neki od nas su htjeli imati Jessicu Lange kao susjedu Constance, ali mama mi je rekla kako ne smijem gnjaviti susjedu Blagicu s pitanjima poput „Možete li pričati s duhovima?“
![](http://www.ziher.hr/wp-content/uploads/2018/11/sarah.png)
Svi su ovi dečki i cure kasnije htjeli biti vještice pa se srijedom obvezno nosila crna, a svi (baš svi) su htjeli biti jednako znameniti i oštrog jezika poput vještice Madison koju je utjelovila Emma Roberts i fanovima omiljene Myrtle Snow koju glumi apsurdan talent Frances Conroy (Six Feet Under, The Mist) – „Don’t be a hater, dear!“ ili „Surprise b***h, I bet you thought you’d seen the last of me“ su postale fraze izvučene iz konteksta koje danas poznaje svatko.
AHS je u posljednjih par godina izgubio više od pola gledatelja koje je imao 2013. godine, a mnogi fanovi odustaju već nakon prve dvije epizode novih sezona. Istina je kako AHS više nije ono što je nekad bio, a možda je njegova originalna publika postala previše zrela za banalnu priču koju nudi – priču koja je postala preopterećena hardcore fantazijama koje odbijaju noviju publiku.
Što nas onda svake godine vraća?
Vraća nas naša znatiželja – koja je tema nove sezone? Koga glume naši omiljeni, talentirani glumci? Hoće li ove godine sezona izgurati do kraja bez da nespretno ispusti baklju prije prelaska na iduću sezonu? Vraća nas potencijal koji American Horror Story ima i nekad je uspio ispuniti – specifičan format serije nam svake godine daje novu nadu da će to opet moći i uporno nas uspijeva iznevjeriti. Kako uopće očekivati loš rezultat od serije čiju postavu glumaca čine Oskarovci i Emmyjevci Sarah Paulson, Jessica Lange, Evan Peters, Kathy Bates (Kathy Bates! – također osvojila Emmy za sezonu Coven), Frances Conroy, Angela Bassett, Lily Rabe, Cody Fern i drugi?
![](http://www.ziher.hr/wp-content/uploads/2018/11/kathybates.jpg)
AHS je i dalje najpopularnija serija na ogranku FOX-a koji se zove FX, ali i FOX-a uopće bez obzira na svoju naglo opadajuću kvalitetu. Ona je anomalija u svijetu televizije i nikad joj nije postojalo ništa slično – stvari koje možete vidjeti na Američkoj Horor Priči nećete vidjeti nigdje dalje i ono što joj dugujemo je barem priznanje za hrabrost koju pokazuje već osam godina gurajući granice sadržaja koji dospijevaju na TV. Priznajem kako ovu seriju više ne mogu gledati s ravnim izrazom lica, ali ako je to cijena koju plaćam za pet scena tjedno u kojima Kathy Bates kao robot glumi zamjensku mamu Antikristu, potpišite me za još barem deset sezona jer dozu nasumičnosti kojom me ova serija svake jeseni zabavlja neću dobiti nigdje osim u uvrnuto-spektakularnom brodolomu koji je American Horror Story.
Ovaj je sadržaj sufinanciran sredstvima Fonda za pluralizam medija Agencije za elektroničke medije.